Armata noastră a crescut mai mult decât credeam.
Însă iarna va sosi în curând.
Resursele Senatul sunt irosite de acest conflict.
Există cineva printre noi
care se va folosi de propria avere.
E nevoie de o mulțime de bani pentru o asemenea armată.
În schimb, vei primi o funcție de comandă,
însă Cossinius și Furius vor fi superiorii tăi.
Nu mai cred că a fost idee atât de bună
să renunț la siguranța oferită de pământurile natale.
- Accept condițiile lor. - Tată!
Spartacus, acesta avea un mesaj.
Ai plănuit totul!
Scrie că speră ca scrisoarea să-i găsească în siguranță
în interiorul moșiei.
Comanda deplină pentru a-l captura pe Spartacus e a ta.
Nu există nicio moșie încăpătoarea pentru noi toți.
Așa e.
Doar într-un oraș am încăpea.
SPARTACUS: RĂZBOIUL CONDAMNAȚILOR Sezonul 3, Episodul 2
LUPII DE LA PORȚI
Traducerea și Adaptarea: RRZXXX
Haideți!
Nu-i la fel de ușor ca măcelăritul unui cal, nu?
Caii nu lovesc atât de tare.
Diotimus!
Spartacus te cheamă.
Coasta de vest?
Armata lui Crassus va fi nevoită
să parcurgă o distanță mult mai mare ca să ne întâlnească,
irosindu-le puterile și resursele.
Noi nu vom suferi la fel de mult?
Ne vom recăpăta puterile în interiorul orașului.
Crassus nu va avea parte de așa ceva.
Diotimus!
Am nevoie de sfatul tău.
Îmi cer scuze...
Nu mă pricep la strategiile de război.
Însă te pricepi la altceva.
Ai vorbit de un oraș cu ziduri înalte
și mângâiat de briza oceanului.
Da, Sinuessa en Valle.
Mulți ani a fost căminul meu.
Înseamnă că știi cum e apărat.
Vrei să cucerim orașul?
Totul depinde de sfatul tău.
Există două porți.
Poarta principală e în fața dealurilor de vest.
Ziua e deschisă pentru negoț,
noaptea se închide.
Și cealaltă?
E în fața stâncilor,
până în dreptul trecătorii Melia.
De nestrăbătut în lunile de iarnă, care deja sunt în putere.
Nu vreau să rămânem blocați acolo.
Nici eu.
Cum e poarta principală?
Impenetrabilă, odată închisă.
Ar putea fi deschisă de câțiva oameni în toiul nopții?
E foarte bine apărată și nu puteți intra cu nimic înăuntru.
Edilli se tem că armele pot fi folosite împotriva paznicilor,
toate fiind depozitate într-o magazie lângă poartă.
Trebuie să renunțăm la arme când intrăm?
Mai bine ne gândim la altceva.
Stați puțin.
În călătoriile mele am cunoscut pe cineva
care spunea că e din acel oraș.
Attius, un fierar.
Îl cunosc.
Stăpânul meu își manifesta des aversiunea față de el.
Ne putem încrede în romanul acesta?
E roman doar cu numele.
Dacă-i dăm destui bani
îi va spune și maică-sii că e tracă sau celtă.
Vreau să vii cu mine ca să vorbim cu el.
Vin și eu.
Strângeți tabăra și urmează-ne.
Rămâi ascuns până te chemăm.
Cum rămâne cu însemnele tale?
Dacă voi fi controlat la poartă nu vom avea nicio șansă.
Ai dreptate.
Stăpânul meu are o influență puternică asupra edililor.
Dacă aduci vorbă de Laurus când vă întâlniți
nu veți intra în încurcătură.
Data viitoare când îl vei întâlni, Laurus va fi cel în genunchi,
și el îți va spune ție stăpân.
Înaintați!
Până aici!
Predați armele!
Înaintați!
Ce treburi aveți în Sinuessa en Valle?
Am venit pentru grâne.
Și pentru toate plăcerile pe care orașul tău le poate oferi.
Mă jignești...
... cu atât de puțin.
Atunci, dă-mi voie să-mi cer scuze cu ceva mai mult.
Vreau brățara ta și podobele de pe ea.
E posesiunea mea cea mai de preț.
Nu pot renunța la ea.
Atunci pleacă naibii de aici!
Paznici!
Precum dorești.
Te rog, anunță-l pe Laurus
că musafirii lui nu vor ajunge la întâlnire.
Așteaptă!
Dați-mi armele.
Spuneți-i că Decimus v-a tratat cu gentilețe.
Mulțumesc!
Voi avea grijă să fii recompensat.
Te înțeleg, Ulpianus,
însă și tu trebuie să-l înțelegi pe soțul meu.
Clicienii ne-au otrăvit apele,
iar Spartacus ne-a atacat transporturile.
- Costul grânelor... - A crescut peste măsură.
Dacă mai ridic prețul pâinii ca să-mi acopăr pierderile,
mă tem că lumea îmi va sări la gât.
Despre asta trebuie să vorbești cu soțul meu.
Nu aș cere așa ceva dacă m-aș gândi doar la profit, Laeta.
Soția mea e însărcinată.
- O să vorbesc cu el. - Mulțumesc!
Nu te grăbi.
Nu mă aștept să se răzgândească.
- Despre el ai vorbit. - Da, edilule.
V-am avertizat că lanțurile nu-l vor putea ține
după ce Diotimus ne-a scăpat.
De-acum o să fiu mai atent. Ocupă-te de tot.
Iar la priveghi dă-l ca exemplu pentru a reprima neplăcerile ulterioare.
Pe-aici!
Ridică-te!
Ennius!
De ce nu ești la hambar?
M-a reținut tânărul Ulpianus.
- M-a rugat să vorbesc... - Nu e momentul potrivit.
Hai odată!
Cu permisiunea onoratului edil,
vă ofer alt preaiubit sclav
care a cutezat să gândească la rebeliune.
Cine n-ar cuteza la așa ceva în situația lui?
A fost descoperit ascunzând mâncare,
plănuindu-și plecarea de aici.
Laurus nu e vinovat dacă un câine a turbat.
Dacă ești blând cu un animal îți va fi loial pentru totdeuna.
Dacă-i arăți doar biciul...
... nu trebuie să te miri că-și arată dinții.
Lanțurile nu-l mai sperie!
O să-l pedepsim cu pietre
și cu promisiunea morții pentru cei care-i vor urma exemplul.
Faceți-l să sufere!
Omorâți-l!
Trebuie să încercăm să-i oprim.
Vom avea aceiași soartă ca și el.
Nu pot să nu fac ceva când viața unui om e în joc.
Spartacus!
El va avea grijă ca Republica voastră să moară în sânge și rahat!
Spartacus!
Închideți-i gura odată pentru totdeuna!
Spartacus!
Mori!
Toți cei de partea lui Spartacus vor pieri!
Haideți! Aruncați!
E vremea să vă luați revanșa!
Mori!
Mai aruncați!
Mori!
Aruncați!
Atragi atenția.
Îi voi curma suferință.
La fel și tuturor celor infectați de maladia Romei!
Aduceți câte un gornist pentru fiecare centurie.
Vreau să fiu auzit în timpul luptei.
Triplați numărul de tesserarius.
Gărzile trebuie să fie alerte dacă Spartacus va ataca noaptea.
Nu vreau să fiu luat prin surprindere ca și Cossinius și Furius.
Încă un mesaj din partea senatorului Metellus.
Ne amenință să ne îngroape!
Senatul e nerăbdător ca trupele noastre
să pornească în urmărirea lui Spartacus.
Nu doar ei.
Mai trebuie să ne ocupăm și de alte lucruri.
Câte arme avem?
Eu și Sabinus am făcut rost de ce ai cerut.
Vei fi mulțumit.
Hai să vedem ce ai făcut
ca să știm dacă vei fi lăudat.
Ai depășit așteptările.
Va recunoaște valoarea eforturilor tale.
Și pe cel care va fi al doilea la comandă.
Nici măcar zeul Vulcan nu ar fi făurit
arme mai splendide pentru un scop atât de nobil.
E o raritate...
... ca o asemenea blasfemie să ne fie atât de folositoare.
Mă plec în fața laudelor tale.
Ridică capul și cere-mi un preț just.
90 de dinari.
E cea mai bună ofertă.
Și un preț mai omenesc?
120 de dinari pe soldat, echipat complet.
Așa am stabilit cu fiul tău.
E un preț corect.
Îmi cer scuze, stăpâne. A sosit.
Condițiile tale sunt acceptate.
Tiberius va finaliza înțelegerea.
Desigur. Mulțumesc!
Nu ți-am spus eu?
Nu mai stă nimic în fața numirii tale.
Trebuie să aștept toată ziua asta nenoricită?
Dacă asta e dorința soțului meu...
Dorința asta nu i se va împlini.
Cezar!
Oamenii tăi și-au pierdut mințile!
Ba tu ți le-ai pierdut!
Lasă-ne!
Niciodată nu i-a plăcut de mine.
I-ai dat vreun motiv?
Îmi cer scuze dacă nu o venerez ca pe zeița Iuno.
Vreau să-mi văd soția, de prea mult timp n-am îmbrățișat-o.
Cornelia a fost anunțată de întârzierea ta.
Întârziere?
Așa numești tu revenirea mea? O întârziere?
Fără veșminte noi sau o baie ca să uit de lunga călătorie?
O numesc o revenire necesară.
Victoriile tale sunt bine cunoscute.
La fel și insolența ta
de-a te lupta cu aliații lui Mithridates
fără permisiunea proconsulului.
Provincia ar fi fost pierdută dacă așteptam ordinele acelor netrebnici.
La fel cum eu aș fi pierdut susținerea
dacă aș fi așteptat să vorbesc cu tine.
Vorbește direct. M-am săturat de mistere.
Atunci să vorbim deschis.
Porți numele respectatului clan Iulius.
Descendent din sângele lui Venus.
Divina mamă a lui Enea, strămoșul lui Romulus,
întemeietorul Romei...
N-am nevoie de lecții despre trecutul meu.
Poate ai nevoie de lecții despre trecutul meu.
Nu mă trag din niciun zeu.
Sau din vreun om înstărit.
Senatul mă tolerează doar datorită averii pe care am strâns-o
în urma unor afaceri
cu cei pe care ei îi consideră sub nivelul lor.
Crezi că ăsta e singurul motiv pentru care ei te disprețuiesc?
Campania împotriva lui Mithridates
și celelalte aventuri...
Au fost costisitoare?
Știu că ai datorii foarte mari.
Nu e o situație prea bună
dacă ți-ai făcut inamici dintre acei "netrebnici".
- Îmi voi plăti datoriile. - În ce fel?
Ai nume, însă nu ai avere.
Iar tu ai avere, însă nu ai nume.
Imaginează-ți câte am realiza...
dacă Crassus și Cezar s-ar alia.
Numele meu a rămas același de când m-am născut.
Tu ești înstărit de când te știi...
De ce vrei acum să ne aliem?
Pentru șansa de a primi laudele Republicii.
Și așa ne vom clădi drumul spre alte succese.
Cum te pot ajuta, pentru a grăbi această zi?
Să oprim revolta sclavilor...
Și să-l omorâm pe Spartacus!
Attius. Vreau să vorbim!
Nu-mi vine să cred!
Ți-ai pierdut mințile de ai venit aici?
Ești cunoscut ca și inamic al Romei.
Mi s-a spus că nu ești simpatizant al Republicii.
Spune-mi că nu mi-ai adus un asemenea ghinion la ușă.
Legenda ta te precede.
Ți-am adus doar o oportunitate.
Una de care poți profita, dacă ești deștept.
Câștigul trebuie să fie substanțial ca să mă asociez cu așa ceva.
Vei câștiga și mai mult dacă ne vei ajuta.
De ce aveți nevoie?
De îndemânarea ta în făurirea săbiilor.
Săbii?
Nenorocitul edil mă împiedică să făuresc arme,
temându-se de revolta voastră.
Acum nu făurim decât lanțuri și piedici
pentru sclavii celor înstăriți.
Nu-ți face griji în legătură cu edilul.
De câte aveți nevoie?
Două ar fi numai bune.
E nevoie de mulți bani pentru ce-mi cereți.
Îți cerem să fii discret.
De ce e nevoie de așa ceva?
Batem palma?
Două săbii și discreție totală.
Întoarceți-vă la căderea nopții.
Eu mai rămân să depăn amintiri cu prietenul meu de încredere,
N-am încredere în roman.
Să sperăm că banii l-au convins să-și facă treaba.
Întoarce-te la Agron și pregătiți totul.
La ivirea zorilor vom ridica poarta.
Iar orașul ăsta împuțit va primi ceea ce merită!
Attius.
Mi s-a făcut foame!
Unde găsesc grâne în orașul ăsta?
De cea mai bună calitate.
Din câmpiile Siciliei.
Mă gândesc să cumpăr o cantitate mare.
Îmi cer scuze.
Soțul meu încheie afacerile.
Nu e nicio grabă. Pot aștepta până la lăsarea serii.
Sunteți bine aprovizionați.
Am primit marfa chiar azi din Sicilia,
iar următorul transport va sosi în prima zi a lunii.
Majoritatea a fost deja cumpărată de Crassus.
Marcus Crassus?
Noi suntem preferații lui.
Printre puținii care ne permitem costurile
aflate mereu în creștere după revolta lui Spartacus.
Am auzit problemele pe care le-a cauzat Republicii.
Cu ce treburi în Sinuessa en Valle?
Sclavii!
Familiile lor au crescut
și vreau să mă îngrijesc de ei.
Te-ai gândit să-i aduci în oraș?
Mi-a trecut prin minte.
Nu ți-aș recomanda să faci prea multe pentru ei.
Am văzut un sclav omorât cu pietre în piață.
- E ceva normal? - Nu.
Însă mă tem că că va deveni,
dacă revolta nu va fi înfrântă cât mai curând.
Atunci să ne rugăm să se sfârșească așa cum se cuvine.
Măcar el a devenit liber.
Ai fost la execuție, nu-i așa?
Am fost prezent la nefericitul spectacol.
Și l-ai oprit prematur.
Mulțumesc!
Mulțimea își pierduse mințile.
Nu mai vreau să vărs sânge fără motiv.
Nici eu.
Fără motiv...
Taie-mi barba cu cuțitul.
De ce nu execuți ordinul?
Ascultă porunca altcuiva.
Stăpânul îți poruncește să nu-ți dai barba jos.
Cu ce scop?
Gândurile sale le știe doar el.
Și ale tale care sunt?
Nu înțeleg.
E o întrebare simplă.
Care sunt gândurile tale?
Despre ce?
Despre cel din fața ta.
Ce părere ai de Cezar?
Nu-l cunosc și nu pot să am o părere.
Pune orice întrebare,
și-ți va oferi la fiecare răspuns.
Ai o soție?
Ochii tăi seamănă cu ai ei.
Ca și gustul buzelor tale.
Mi-o voi aminti în atingerea umbrelor.
Ochii prefăcuți că nu observă...
încălziți de amintiri dorite...
Kore.
Pleacă.
Da, stăpâne.
Îmi trimiți vin și îmbrățișări calde, doar ca să mi le iei...
N-a fost trimisă aici pentru plăcerea ta.
Iertare.
Nu știam că vă e dragă.
Ai stat prea mult departe de o companie civilizată.
Îmbracă-te
și îndreaptă-ți gândurile la lucruri mai importante.
Îți arăți fundul și sânii cum își arată dimineața roua.
Nu e normal ca un bărbat
să fie tentat să guste această ofrandă?
Învață-te minte și piei din ochii mei.
Da, stăpână.
Nu avem încă destui cai.
Nu vreau o cavalerie slabă chiar în momente de nevoie.
Ce s-a întâmplat?
Nimic care să vă preocupe. Iertare.
Vorbește și vei primi alinarea ascultării lor.
Mă ocupat de Cezar, așa cum mi s-a poruncit...
Cezar?
Gaius Iulius Cezar?
Și-a pus mâinile pe mine.
Dacă nu venea tatăl tău...
Unde e?
Omul pe care-l vânăm a fost campion în arenă,
potrivnic oricui din Republică.
Rămâne doar un gladiator, indiferent de iscusință.
Cum de ne-a învins legiunile?
Spartacus cunoaște războiul
și cum se poartă unul, din zilele sale în Tracia.
Dacă zvonurile sunt adevărate,
a luptat în armata auxiliară a lui Glaber,
înainte de căderea lui la Vezuviu.
Atunci ne cunoaște strategiile.
Și a folosit aceste cunoștințe spre regretul celor ce l-au urmărit.
Crede că știe ce ar face un ostaș roman adevărat.
Un lucru care poate fi în avantajul nostru.
Acela că sângele meu îmi iuțește mintea.
Anii și gustul bătăliei îți vor ascuți dinții de cățeluș.
De asta nu mă îndoiesc.
Dar ca să-l dobor pe Spartacus, trebuie să am un lup alături.
Să ne îndreptăm colții scăpărători spre adevăratul scop,
și să lăsăm sângele să ne acopere blana.
- Stingerea! - Treci înăuntru!
Intrați în case!
- Stingerea! - Mișcă-te!
Mișcă-te!
Plecați de pe străzi.
Tu! Mișcă-te.
Eliberați străzile.
Messalina!
Are obiceiul să fugă.
Ține.
Stai aproape de mama ta.
Mulțumiri.
Treci înăuntru.
Tu!
Te-am văzut în piață de dimineață,
- nu-i așa? - Cum te-am văzut și eu.
Mi s-a spus că ai rostit numele meu
la intrare, că ai avea treabă cu mine.
Nu cred că ți s-a spus bine.
Nu ai nimic care să-l trebuiască.
Atunci ce cauți în oraș?
Ia-ți mâna.
Care e scopul tău aici?
Întreabă-mi soțul și îți va răspunde el.
Are treburi cu edilul?
Da.
Greșeala e a mea, atunci.
Să nu te văd pe străzi la căderea nopții,
sau vor apărea și alte greșeli.
Haideți!
Iertare.
Te asigur că nu toată lumea din oraș e ca el.
Spunea să nu stau pe străzi...
Nu e supărător?
Am încercat să-mi conving soțul,
dar el crede că e mai bine ca pe străzi să nu fie
decât garda orașului,
până ce revolta e înăbușită.
Ai unde să te duci în noaptea asta?
Da.
Am găsit un astfel de loc.
Intrați în case!
Străzile trebuie să fie libere!
Se dă stingerea!
Mai la adăpost de data asta.
Străzile sunt golite de oameni?
La comanda edilului.
- Știai asta? - Du-te dracu'!
Sunt la fel de surprins.
Sigur vor fi de folos.
Într-adevăr.
Dar mai avem câteva întrebări.
Mă gândeam eu.
Două sute de dinari de fiecare,
și vă puteți ascunde aici până răsare soarele
și se ridică îngrădirea.
Nu odihnă căutăm.
Ce credeți că-mi încețoșează mintea,
încât să ajut în continuare niște dușmani ai Romei?
Nu ducem lipsă de aurul romanilor.
Ce preț ar avea acest ajutor?
Cu cinci sute de dinari m-aș vedea departe de oraș,
la țărmurile Republicii.
Un târg bun.
Atunci să nu-mi mai spuneți roman!
Câte săbii vă mai trebuie?
Cei care ni se vor alătura sunt bine înarmați.
Care se vor alătura?
Vreți să cuceriți orașul?
Vrem să-l eliberăm.
Dar poarta ne stă în cale.
Am vărsa mult sânge ca s-o ridicăm.
Eliberarea străzilor ne împiedică să ajungem la ea neobservați.
Garda orașului va suna alarma.
Nu vă pot ajuta cu asta.
Mi-aș risca viața.
Ai făurit arme pentru Spartacus.
Dacă ne prind cu săbiile tale în mâini,
te vor trimite la moarte o dată cu noi.
Blestemați fie zeii!
Ce vreți să fac?
Ușurel.
Nu vreau să se strice ceva din cauza trântelilor.
Aduceți restul.
Ai grijă si fie atenți.
Vrei să mă vezi împovărat de lucruri inutile.
Sunt o povară atât de grea?
Sunt toate ale tale?
Nu vreau să-mi lipsească ceva,
dacă campania durează mai mult decât e nevoie.
Vrei să mă însoțești în urmărirea lui Spartacus?
Nu vreau așa ceva.
Dar nu stau departe de brațele tale pentru luni, poate chiar ani.
Eu și Publius te vom însoți pe tine și Tiberius.
Știi că femeile n-au voie în tabără.
Dar nu sunt gonite din tabăra servitorilor,
dacă cumva regulile nu s-au schimbat fără să știu.
Nu permit ca familia mea să stea printre sclavi și desfrânate.
Nu e mai bine decât să fie departe de tine?
Îți prețuiesc dorința.
Dar mintea mi-ar fi doar la siguranța voastră,
lucru nepermis în preajma dușmanului.
Vei rămâne aici,
departe de negura războiului.
Ăsta e singurul motiv?
Tată.
S-a făcut tot.
Armata ta e pregătită să înainteze la ivirea zorilor.
Vești primite cu bucurie.
Vreau să vorbim.
Nu știu încă ce titlu voi primi.
Mă voi gândi la acest lucru.
Zorii îmi vor aduce un răspuns.
Trimite cuferele înapoi de unde au venit.
Vreau ca totul să fie rânduit înainte să plec.
Credeam că mă așteaptă un titlu,
dar acum mă tem că preferă pe altcineva.
Ești în aceeași poziție ca și mine,
legată de sânge și nevrednică de luat în seamă.
E un lucru de frumusețe rară.
Nu-i așa?
Da, stăpâne.
O vei purta când îl vei înfrunta pe Spartacus?
Voi purta sabia tatălui meu.
Nu e la fel de prețuită,
dar are o semnificație vie.
Atunci o va purta Cezar, împreună cu porunca și voia ta?
Nu trebuia să te las în preajma lui.
E un om cu nevoi josnice.
Atunci de ce-l onorați cu un titlu care-l întrece pe cel al fiului?
Iertare. Am întrecut măsura.
Vorbești deschis.
Știu că îți faci griji pentru băiat.
Nu mai e demult unul.
Doar în ochii tatălui său.
Dacă și soția mea ar da glas unei asemenea înțelepciuni...
Am văzut cuferele.
Vă însoțește?
Asta era intenția ei.
Dar n-aș găsi nicio alinare în prezența ei,
cum o găsesc într-a ta...
E posibil un asemenea lucru?
Voi fi nevoit să te trimit în tabăra servitorilor,
dar da, e posibil.
Dacă îți dorești.
Da, stăpâne.
N-am întrebat ca stăpân, ci ca bărbat.
Aștept să mi se răspundă la fel.
Da.
Îmi doresc asta, Marcus.
Fir-aș al dracu'...
Repede!
Trebuie să adunăm mai mulți oameni și arme!
Spartacus e aici!
Luna e sus pe cer.
Și poarta tot coborâtă e.
O vor ridica.
Sau vor muri încercând.
Pregătiți-i pe ceilalți.
Când se va ridica poarta, moartea nu va fi departe.
Spartacus e în oraș!
Vino cu mine!
Apărați poarta!
Tu! Deschide armurăria!
Repede!
Sigur vei fi răsplătit pentru asta.
N-am nicio îndoială.
- Attius! - Sună alarma!
Trimite după oameni!
Ascunde-te! Te găsesc eu când se termină.
Ridică poarta!
La o parte!
Mișcă-te!
Înarmați-vă!
Spre poartă!
Diotimus.
Unde e Laurus?
Sunt aici, sclavule.
Te întorci împotriva stăpânului și te alături răzvrătirii?
Animalele dracu'!
Diotimus.
Vila a fost ocupată.
Eliberați-vă.
Mai repede!
Stăpânul meu...
E mort?
Atunci îi voi urma pașii...
și mă voi ușura pe umbra lui!
Ulpianus!
Fugim la Melia Ridge,
dacă n-au blocat deja ieșirea!
- Mi-ai văzut soțul? - Nu. Trebuie să plecăm.
Plec după ce-l găsesc.
Zeii să te aibă în pază.
Edilul.
L-ai văzut pe edil?
Tu!
Tu l-ai ajutat pe Spartacus?
Nu.
Eu sunt Spartacus.
Cezar!
Credeam că e Crassus însuși, la un așa strigăt.
Sunt mândra oglindire a tatălui meu.
Tiberius?
Pe scula lui Jupiter,
erai doar un copil când te-am văzut ultima oară.
Iertare.
Mă îndrept spre casă înainte să pornim la luptă,
nu voiam s-o pătez cu așa ceva.
Anii petrecuți departe de țară ți-au trezit plăceri ciudate,
potrivite pentru bestia ce pari.
Tatăl tău nu ți-a spus despre asta?
E cu gândul la lucruri mai importante.
Sunt sigur că îți va împărtăși.
Când va considera că ești vrednic.
Crezi că nu sunt?
Somn liniștit, tinere stăpân.
Și visează la gloriile ce au să vină.
Sub comanda mea.
Sanus!
Vă rog, lăsați-mi soția în viață!
Orașul a fost cucerit.
Încătușați romanii care au rămas.
Să-i încătușăm?
Îi lași să trăiască?
Nu sunt o amenințare.
Nici de folos nu ne sunt!
Ei ne-ar arăta milă dacă am fi sub călcâiul lor?
Nu te mai zbate!
Spartacus!
Edilul s-a adăpostit în grânar,
vărsând smoală și amenințând că-i dă foc.
Vino.
Nu te voi ajuta pe tine sau pe animalele tale.
Dacă grânele iau foc,
nici eu nu pot să mai liniștesc aceste "animale".
Vei face asta,
sau vei vedea cum mor cei care au rămas.
- Te rog! - Nu te mișca!
Nu veți lua inima orașului meu!
Omorâți-i!
- Omorâți-i! - Dă-l dracu' de roman!
Puneți mâna pe poartă și voi aprinde tot, nenorociților!
Pot să-l dobor...
Agron!
Lasă sulița jos.
Laeta...
Omorâți-i pe toți!
Du-te la el și roagă-te să-ți asculte vorbele.
Nu-l ascultați!
Din cauza lui am suferit!
Credeam că ai murit.
Ne lași soarta în mâinile ei?
O las în ceea ce cred.
Încă trăiesc, printre câțiva.
Câți?
Prea puțini.
Și vom fi tot mai puțin, dacă nu te oprești.
Tu le-ai da toată munca noastră?
Nu vreau să mai moară nimeni în noaptea asta.
Deschide poarta și lasă-ne să ne bucurăm de ziua de mâine.
Nu mă înclin în fața sclavilor!
Nu te gândi la ei, ci la oamenii tăi.
Dacă faci asta,
îi trimiți pe toți la moarte.
Și pe soția ta o dată cu ei...
Nu!
Ar fi deschis poarta!
Știu asta!
Ar fi deschis poarta pentru mine.
Nu puteam să mă încred în asta.
Ne-am primit partea de sânge și răzbunare în noaptea asta.
Niciun roman care mai trăiește nu va mai fi atins.
Orașul e al nostru!
Orașul e liber!
Romanii au căzut din nou!
Victorie!
E greu să vezi pe cineva iubit cum pleacă de pe lumea asta.
Un lucru pe care romanii mi l-au arătat de multe ori.
Nu e o alinare,
dar vreau să știi că pierderea ta îmi împovărează sufletul.
Legați-o.
De multe ori, războiul cere mari sacrificii.
Niciunul nu e mai dureros
decât pericolul ca cei dragi să-și piardă viața.
Nu vreau ca fiul meu să aibă o așa soartă,
doar pentru că nu e pregătit să conducă.
Dar nici nu vreau să-i iau șansa
de a se dovedi bărbat în ochii tatălui său.
Tu ești porunca și voia mea.
Mă onorezi, tată,
așa cum și eu voi onora numele Crassus.
Du-te cu Cezar și cu oameni aleși de tine.
Caută-l pe Mummius și ce a rămas din legiunea lui Cossinius.
Găsește-l pe Spartacus și spune-mi unde se îndreaptă,
dar nu intra în luptă până nu sosesc cu întăriri.
Spui promisiuni deșarte,
ca să stau sub comanda unui copil?
E fiul meu!
Și va fi tratat cu respectul pe care-l merită!
Am dat aur să fii ales tribun militar.
Un titlu pentru care Tiberius e mult prea tânăr.
Poartă-mi simbolul pentru a trece netulburat prin tabără,
până vei intra în grațiile oamenilor.
Aș fi preferat o sabie distinsă și poziția cuvenită.
Stai pe drumul ales
și vei căpăta glorii de neimaginat la capătul lui.
Sună cornul!
Înaintăm la sud, spre Spartacus
și spre cei care l-au urmat în această răzvrătire!
Fie ca umbra noastră să cadă asupra lor
și asupra fiecărui bărbat, femeie sau copil,
încât să piară la atingerea ei,
în puterea și gloria Romei!